Ja.
Vær ikke bekymret.
Der er fuldkommen kaos her.
Og jeg frygter, vi bliver forsinkede.
Prøver jeg at være for perfekt?
- Jeg synes bare, det skal være fint. - Også vi.
- Men vi prøver at være for fine. - Hvorfor ikke stræbe?
Godmorgen.
- Og hvad med blomsterne. - Ja, fresia.
Fresia overalt. Far elsker fresia.
Lys?
lkke for lyst og ikke for mørkt.
Jeg leder efter et safrangul skær...
som ved eftermiddagsbal i 20'erne.
Hvis mad er prosaen for en fest...
så er lyset dens poesi.
Det virker. Hvis mad er prosa for en fest, er lys dens poesi.
Den er god. Hvis musik var næring for kærligheden, så bliv ved. Jeg bliver skør.
Godmorgen, hr. Parrish.
- Hvad synes du om det her? - Det bliver smukt.
Allison siger, præsidenten måske vil komme.
Præsidenten har andet at lave.
Så som?
Far? Har du et øjeblik?
lkke meget mere. Stor dag i en stor by.
- Hvad har du i sinde? - Fyrværkeri.
Vi er ved at opføre tallet 65 på bredden.
Bueskytter fra New Paltzs universitet vil skyde flammende pile mod den.
Når der går ild i den, vil det ligne en vikingebegravelse...
men uden dets sygelighed.
Hudson Rivers myndigheder vil tillade det.
Selvfølgelig, så bliver der tale om overtid...
for Poughkeepsies brandvæsen.
Hvad synes du?
Godt? lkke godt?
Allison, Jeg stoler på dig. Det er dit område.
Men det er din fødselsdag. Jeg hader pile. De gør mig nervøse.
- Godmorgen, far. - Godmorgen, skat.
- Morgen. - Morgen. Du er "skat". Jeg er Allison.
Far, Drew ringede fra helikopteren, og de er stadig to minutter herfra.
Er Drew ombord?
Han ønsker, at følge dig tilbage.
Hvorfor ikke sidde ned, slap af, og få lidt mad ned i din flade maven.
- Kommer du med? - Nej.
Du har ventende patienter. Jeg har tre hysteriske kokke.
En elsker trøfler, den anden hader dem.
Den tredje ved ikke engang hvad det er.
- Jeg hader fester. - Far, fald ned.
Du vil elske den. Jeg lover det.
Er det ikke nok at blive 65, uden at blive mindet om det?
Nej.
Vær rolig. Jeg ved, det er stor forhandlingsdag.
- Hvordan ved du det? - Drew fortalte mig det.
Fortæller han dig alt?
Det håber jeg.
Jeg kan lide ham, hvad med dig?
Jo, det tror jeg nok.
- Jeg vil ikke sige noget, men... - Så lad være.
Nå, her kommer vores dreng.
Skal vi?
Hej, smukke.
Godmorgen, Drew. Tak, fordi du kom.
En stor dag. Forberedt før den endelige beslutning.
Nogen tanker, finpudsninger, ændringer, eller andet?
Tanker, nej. Jeg hørte dog en stemme i går.
- En stemme? - I min drøm.
Hvad sagde den?
"Ja."
Ja til handlen?
Måske. Hvem ved?
Du ved, hvordan stemmer er.
Tak, Delia.
Lad os gå. Din kuglepen.
Hvordan går det?
- Jeg har det fint, og du? - Fint.
Så er det nu, "B-dagen".
Bontecou-dagen. Vi skal slutte aftalen med Store John.
Se dig selv. Du er så rolig som en kat.
Jeg vædder med, at ovre hos Bontecous, der ryster han i bukserne.
Husk alle, stor middag hos far i aften.
Middag. Også dig, Drew. Vi har en masse løse ender.
- Ikke min fødselsdag igen? - Du bliver kun 65 en gang, far.
Gud ske lov. Lad dagen begynde.
Husk, middag hos far!
Elsker du Drew?
Mener du, som du elskede mor?
Glem mig og mor.
Vil du giftes med ham?
Sandsynligvis.
Jeg er skør med ham. Han er flot. Han er udfordrende.
Han kunne føre Parrish Kommunikationer ind i det 21ende århundrede og mig med.
Hvad er der forkert i det?
Det er for mig. Jeg taler om dig.
Det er ikke hvad du siger om Drew. Det er hvad du ikke siger.
Måske hører du ikke efter.
Åh jo, jeg gør
Der er ingen gnist af spænding, ikke den mindste... begejstring.
Dette forhold er, som lidenskab mellem to mejser.
Jeg ønsker, du skal blive slået omkuld.
Jeg vil, du går i opløsning. Jeg vil, du...
synger af begejstring og danser som i trance.
Er det alt?
Yep. Vær ude af sig selv af glæde...
eller i det mindste, give sig selv lov.
"At være ude af sig selv af glæde."
Jeg skal gøre mit bedste.
Jeg ved, det lyder skørt.
Men kærlighed er lidenskab...
besættelse...
èn, du ikke kan leve med uden.
At falde pladask for en.
Find én, som du kan elske som en gal og som vil gengælde din kærlighed.
Hvordan? Du glemmer dit hoved, og lytter til dit hjerte.
Jeg kan ikke høre noget hjerte.
Sandheden er, skat, der er ingen mening med livet uden kærlighed.
At leve livet uden aldrig at blive dybt forelsket...
så er det, som aldrig at have levet.
Men du må prøve, for hvis ikke, så har du ikke levet.
Du er hård.
Jeg er ked af det.
Sig det igen, men giv mig den korte udgave.
Okay. Vær åben.
Hvem ved? Lynet kunne ramme.
Hvad synes du? Er det kun den førende komité...
er vil i drenge bruge mig?
Tak for tilbudet, men det er kun for mig og Bill.
- Flere folk ville... - Jeg ved det. Stikke en kæp i hjulet.
Jeg vil, du skal blive slået omkuld.
Vi behøver ikke Quince...
- Hørte du det? - Jeg fortalte lige...
- Nej. Ikke dig. - Hvad er galt, far?
- Ingenting. - Jeg vil, at du går i opløsning.
Jeg vil, at du synger af begejstring og danser som i trance.
"Danser som i trance"?
Far, hvad er der?
Ingenting. Jeg talte bare med mig selv. Du kender mig.
Nej, jeg har aldrig hørt dig tale med dig selv.
Nå, kan jeg tilbyde dig et lift?
Nej, jeg snupper en taxi. Er du okay?
Jeg har mine handsker på, ørene stive, klar er til kamp.
På dem.
Du har pokkers ret.
Den har jeg aldrig hørt før.
Jeg skulle bare sige det.
- Skat? - Hej, George.
Skat, du bliver nødt til at fortsætte.
Man må så for at kunne høste.
Du må så.
Jeg undskylder.
Nej, jeg syntes om ham. Jeg kan ikke lide ham mere.
Fordi du er min skat.
Hvis nogen blander sig...
så er det sket. Jeg er der med det samme. Lad mig vide.
Når jeg får telefon, så er du den første jeg ringer til. Det lover jeg.
Læs, få embedseksamen. For så vil vi kunne starte sammen.
Hvordan det?
Er du okay? Ja.
Band på det. Vær stærk.
Jeg elsker dig.
Godmorgen.
Jeg var lidt højlydt. Undskyld.
Undskyld ikke.
Det var betagende.
Hvad betagende var der ved det?
Dig og "skat"?
Det er min lillesøster.
Hun slog op med fyren og overvejer...
at forlade det juridiske fakultet.
- Det gør mig ondt. - Nej, der er ingenting at være ked af.
Sådan går det med mænd og kvinder, ikke?
Hvordan?
Ingenting er for evigt.
Jeg er enig.
Virkelig? Hvorfor?
Nej, jeg er nysgerrig.
Jeg prøvede blot, at være enig.
Jeg skød med skarpt.
Bare det "ingenting er for evigt" vrøvl.
Det var fyrens problem. Han vidste ikke hvad han ville.
Så, han havde en affære, og hun snuppede ham i det.
Som var en kæreste ikke nok for ham.
- Så, du går ind for et topersoners forhold. - Ja.
- Det er sandt. - Sikkert.
Jeg leder faktisk efter hende lige nu.
Hvem ved? Du er måske hende.
Jeg er lige kommet til byen.
Jeg har fået et nyt job.
Jeg prøver, at få denne lejelighed.
Så, du er læge.
Hvordan ved du det?
Fordi alle her er læger.
Denne bygning her. Alle har grønne slippers og pyjamas på.
Ham, som jeg skal erstatte...
- Læge. - Han er læge.
Hvilken slags læge?
Jeg er elev, intern medicin.
Hvis jeg behøvede en læge, ville du være den.
Det kunne jeg være.
Du kunne være hende.
Ja, det kunne jeg være.
- Jeg arbejder på hospitalet. - Jeg forstår.
Min lykke dag. Jeg er her i den store, slemme by...
ikke nok med at finde en læge, så har jeg også fundet en smuk kvinde.
Må jeg sige det?
Ja, selvfølgelig. Det er i orden.
Kunne jeg byde på en kop kaffe?
Jeg har nogle patienter, så jeg skulle sandsynligvis...
Og jeg har en lejelighed at se på, og skal på arbejde.
Men jeg ville gerne have en kop kaffe til.
Ville du lade mig gøre det?
En aftale.
Godmorgen, hr. Parrish.
Bestyrelsen mødes i morgen.
Du vil anbefale, at vi slutter handlen, ikke?
Så sikkert som det kan blive.
Storartet.
Ja.
- "Ja" hvad? - Ja er svaret på dit spørgsmål.
Jeg stillede ikke et spørgsmål.
Det tror jeg, du gjorde.
Hvem er du?
- Pokkers. Hvad foregår her? - Jeg tror, du ved det.
- Det gør jeg ikke. - Prøv.
"For hvis du ikke prøver, så har du ikke levet. "
Hvad taler du om?
Hvad du talte om.
Hvem er denne fyr?
- Fortæl mig hvem du er. - Giver du ordre?
- Nej. Jeg er ked af det, jeg... - Nej, du er ikke.
Du prøver, at håndtere situationen.
Men denne situation vil du aldrig kunne komme til at styre.
Det er nok...
nu.
Tal med mig.
Det bliver der rigeligt tid til.
Hvad mener du?
Det ved du nok, Bill.
Det er et velgørenhedsjob.
"Velgørenhed"?
- Betyder det, at gøre noget godt? - Det er mig.
At gøre noget godt resten af livet?
Jeg ved, hvad du mener. Det ikke godt betalt, men jeg kan lide det.
I sidste instans, så afhænger det af, hvilken kvinde jeg gifter mig med.
Måske vil hun have en masse børn, et større hus, bedre bil...
Universiteter er ikke billige.
At opgive alt for den kvinde du gifter dig med.
Og ved du hvad? Det ville jeg.
Med glæde.
For du bestemmer over dit liv, ikke rigtig?
Lad os sige, hvis vi giftede os, så ville jeg... for eksempel.
Hvis, så ville jeg give dig hvad du behøvede.
Jeg taler om, at tage varer på hinanden så godt man kan.
Hvad galt er der i at drage omsorg for en kvinde? Hun passer på dig.
Du vil få problemer, med at finde sådan en kvinde nu om dage.
Tror du?
Det ved jeg ikke. Lynet kunne ramme dig.
Jeg bliver nødt til at gå.
- Sagde jeg noget forkert? - Nej.
Det var så sandt, at det skræmmer mig.
Jeg vil ikke, at du skal være min læge.
Jeg vil ikke, at du skal undersøge mig og...
Hvorfor ikke?
Fordi jeg så godt kan lide dig.
Jeg vil ikke undersøge dig.
Ikke det? Hvorfor ikke?
Fordi jeg så godt kan lide dig.
lh du store.
Nu bliver jeg nødt til at gå, så...
Forstået.
Helt i orden. Vi ses.
Farvel.
Musik.
Jeg ved hvor højt du elsker musik. Jeg ønsker den musik som behager dig...
men ikke luller tusinde af mennesker i søvn.
Jeg har tænkt over det, og endelig har jeg besluttet mig til Sidney Brown.
Firetyve mænd. Meget udsøgt.
Og tilmed et seksmands latinorkester i pausen.
Du har ikke hørt et ord af, hvad jeg har sagt, har du?
Hvad, skat? Undskyld.
Far.
Ja.
- Ja? - Middagen er serveret.
Bekymrer dig ikke.
Lad mig om det.
Savnede du mig, Bill?
Spisetid, gutter.
Hvorfor ser du så irriteret ud?
Savnede du mig?
Et almindeligt spørgsmål.
Jeg savnede dig.
Men, hvad fik jeg?
"lkke en gnist af spænding.
"lkke den mindste begejstring.
"Dette forhold er, som lidenskab mellem to mejser. "
Jeg venter udenfor døren.
Talte du med guvernøren?
Han kommer.
Og fruen?
Ja, desværre.
Jeg sad med dem under Bronx Zoo' velgørenhedsfest. Bedre end en sovepille.
Jeg venter ved hoveddøren, Bill.
Hvem vil lukke mig ind?
Lillian?
- Er der nogen ved hoveddøren? - Jeg hørte ikke klokken.
Vær så sød at se efter?
Hvad med borgmesteren?
Han sagde, han vil komme.
Måske, de vil overdøve ham.
Vær ikke tvær.
Undskyld.
Vi har en flot liste, som ville gøre Det hvide Hus misundelig.
Formanden for FCC, og generalsekretæren for FN...
ni senatorer...
mange kongresmedlemmer og mindste 12 af Amerikas rigeste mænd.
Nogle idrætsmænd?
Nogle baseball- eller golfmestre, nogen jeg kan snakke med?
Du har ret. Der var en herre ved døren.
Han venter i entreen.
Vis ham ind i biblioteket. Sig, jeg straks vil være der.
Jeg har ordnet gaverne, sølvarmbånd til damerne...
og nøgleringe til herrerne...
alle indgraveret "W.P.".
Men nu har jeg lyst til at stryge dem. De synes så almindelige.
Er de almindelige?
Har du det på samme måde, far?
Det ved jeg ikke.
Lad mig se.
Jeg synes ikke, de er almindelige.
Jeg synes, de er storartede.
Jeg elsker nøgleringe.
Er her nogen?
- Jeg spurgte, om her er nogen? - Dæmp dig.
- Hvor er du? - Jeg er her.
Det er en joke, ikke?
En slags grov spøg?
Ved min 40 års skole komsammen afleverede vi et skrin...
til klassepræsidenten på hotelværelset og...
Stille.
Hvor skal du hen, Bill?
Jeg...
Den store Bill Parrish mundlam?
Fra vis læber, ord som "begejstring", "lidenskab" og "besættelse" kommer?
Alle disse påmindelser om at være "ude af sig selv af glæde"...
at det ingen mening har, at "leve livet uden."
Al den gnist og energi du sender ud.
De rosenrøde råd du spreder ud...
Hvad fanden er det?
Hvem er du?
Tænk på årtusinde ganget med evigheden...
forbundet med tid uden ende.
Så længe har jeg eksisteret.
Men kun fornyligt har dine forretninger pirret min interesse.
Kald det kedsomhed.
Min naturlige nysgerrighed, det forblivende...
og betydende element i min eksistens, er kommet til dig.
Om hvad?
Jeg vil se mig omkring før jeg tager dig.
Tager mig hvorhen?
Det kræver kompetence, viden og erfaring.
Alle de ting, de siger om dig i vidnesbyrd.
Og du er den.
- Den som skal hvad? - Vise mig rundt.
Være min guide.
Og til gengæld, vil du få...
Får jeg hvad?
Tid.
Minutter, dage, uger.
Lad os ikke betynges med detaljer.
Hvad der er vigtigt, er, at jeg forbliver interesseret.
Ja.
"Ja" hvad?
Ja er svaret på dit spørgsmål.
Hvilket spørgsmål?
Kom nu. Spørgsmålet.
Det spørgsmål du har spurgt dig selv om i den seneste tid...
i sære situationer, halsende gennem en ekstra kamp...
da du løb efter flyet i Delhi...
i sengen i går aftes og på kontoret i morges.
Spørgsmålet, som sidder i halsen...
og som blokere for blodet til din hjerne...
som ringer for dine ører igen og igen, når du spørger dig selv hvorfor.
- "Spørgsmålet." - Ja, Bill.
Er jeg ved at dø?
Ja.
Drømmer jeg?
Er du en drøm?
Jeg er ingen drøm.
Er du kommet for at tage mig?
Hvad er det?
Og hvem fanden er du?
Du er...
Ja?
Hvem er jeg?
Døden.
Er du døden?
Ja.
- Døden. - Det er mig.
Du er ikke døden, men et barn klædt ud.
Kostumet fulgte med den krop jeg tog.
Lad mig høre din mening.
Passer jeg ind?
Du vil have, jeg skal være din guide?
Du har de rette kvaliteter.
Gør jeg?
Vil du blive længe?
Det skulle vi håbe.
Og bagefter?
Så er det forbi.
Vil herren blive til middag, hr.?
Ja.
Tak.
Det er skørt.
Du bliver ikke til middag.
Jeg spiser middag med dig... og din familie.
Og det er, hvad vi gør.
Det er ikke til diskussion, ingenting er.
Forstår du ikke?
Godt.
Før an.
- Undskyld mig, men må jeg sige noget? - Ja, selvfølgelig.
Det kom lige til mig, hvis...
Højere.
Når jeg præsentere dig, hvis jeg siger hvem du er...
Så tror jeg ingen ville blive til middag.
Så lad være.
Her er en anden mulighed.
Det er i sidste øjeblik, men sig hvad du synes.
Kalejdoskoper.
Små guld kalejdoskoper.
Tiffanys købte dem fra et tysk firma.
De er den perfekte gave.
De er ikke personliggjorte. Det er blot vinterbilleder...
gravhunde og snefnug.
Undskyld mit fravær.
Det er min ven, som jeg bad kigge ind.
Vi kom i tale og den slags, og...
han vil spise middag sammen med os.
- Fint. - Hvor rart at møde Dem.
Ville det ikke være bedre hvis min far ville introducere Dem?
Hvor rart at møde Dem.
Undskyld mig. Det er min datter Allison, og hendes mand, Quince.
Drew, min højre hånd, han arbejder med mig.
Far, har din ven noget navn?
Noget han kaldes?
Undskyld mig. Det er...
Det er...
- Far, kom nu. Et navn. - Jeg er ved at dø af spænding.
Jeg er ked af det. Jeg har glem det.
Jeg er ked af det. Det er... Joe.
Kun Joe.
- Jeg elsker det navn. - Også jeg.
Er der mere?
Hvad mener du?
Som "Smith" eller "Jones" eller...
Black.
Endelig.
Rart at møde Dem, hr. Black.
Vundet 15, tabt 2 med the Brooklyn Dodgers, 1952.
Jeg er kongen for min fanklub.
- Er du? - Ja, han er.
Skal vi sætte os?
Kender vi hinanden?
- Han er udenbys fra. - Hvor længe bliver du, Joe?
Så længe det varer.
Er I gamle venner?
Nej tak.
Jeg har en, tak.
Jeg har på fornemmelsen, at du har sluttet handler før.
Har du sluttet handler før?
Vi har et argument nu.
Hvilken branche sagde du, du var inden for?
Det sagde jeg ikke.
Joe lyder som en alarmklokke, Bill.
Det ligner, du allerede har ramt plet.
Har du brug for hjælp med detaljerne?
Undskyld, forretning ved middagen.
Tilgiv mig for at være så grov.
Bestemt.
Undskyld mig min forsinkelse.
- Jeg måtte spise middag med min chef. - Du har spist?
Jeg er her... Jeg ville ikke undvære de løse ender.
Hvilket emnet er til behandling? Gaver, blomster?
Hvad laver du her?
Kende I hinanden?
Vi har mødtes.
I morges, på Corinth Kaffebar.
Han søgte en læge.
Jeg formoder, han fandt èn.
Joe, du kommer omkring.
- Det er dit navn? - Og er det ikke yndigt?
Så fast, så ligetil.
Stop det.
For resten, Joe...
hvor bor du?
Her.
Bor du her?
I dette hus?
Ja, i dette hus.
Storartet.
Vil det tilfredsstille dig, Joe?
For resten, Joe hvad?
Black.
Det er sjovt.
Ja, det er det.
Så, hvad laver du her, Joe?
Har du mistet tungen?
Så stille var du ikke i morges.
I morges, ja.
Jeg var ikke helt mig selv.
En skam at den du var, ikke kunne komme i aften.
Stop det, Susan. Vi må tale sammen.
En travl dag i morgen, for os alle.
Lad os bryde op.
Det mellem dig og Susan undrede mig.
Undrede dig?
Det rystede mig.
Jeg mener, hvordan gik det til, at du mødte min datter?
Jeg mødte hende ikke.
Den unge mand mødte hende.
Det vil sige, den fyr som hun mødte på kaffebaren i morges.
Hvad skete der med ham?
Jeg havde brug for en krop, Bill.
Kom ind.
Badeværelse, badekar, håndklæder, sauna...
stol, lamper, seng.
Hvis der ellers er noget...
- så tøv ikke. - Det gør jeg ikke.
Ja, hr.?
Hallo. Jeg hedder Joe Black.
Det er rart at møde Dem.
Ja, selvfølgelig, hr. Black.
En fornøjelse.
Hvad er det?
Mener du dette, hr.?
Der er Laura Scudders jordnøddesmør, hr.
Kan De lide det?
Ja, jeg ville sige...
Det er ligesom Jif and Skippy.
Kunne jeg tilbyde en smagsprøve, hr.?
Synes De om det, hr.?
Mere?
Er De en jordnøddesmør mand nu, hr.?
Ja, det tror jeg, jeg er.
Jeg nyder virkelig denne jordnøddesmør.
Og jeg nød virkelig, at være sammen med jer alle.
- Jeg vil slentre af. - Okay, hr.
Hvad laver du her?
Jeg er faret vild.
Jeg kan ikke undvige dig i dag.
Det er jeg ked af.
Vil du række mig en af dem?
Du må have noget stort kørende med min far.
Stort?
Fra ingenting kom du frem ved hans side...
bor i hans hus, spiser middag med hans familie.
Det er faktisk første gang.
Du er i centrum af en stor forretning...
og jeg troede du kun var en simpel Joe.
- Jeg er Joe. - Ikke den jeg mødtes med i morges.
Det er længe siden nogen har flirtet med mig på den måde.
I det øjeblik du fandt ud af, at jeg var min fars datter...
opførte du dig som en fremmed.
Det var ikke min hensigt.
Hvad er dine hensigter?
Jeg mener, kun for at...
lave små dramaer på kaffebarer, og fordrejer kvinders hoveder?
Jeg erkender, at mit hoved var fordrejet.
Jeg kunne lide det.
Men, ja, ti timer efter, så følte jeg mig dum.
Jeg forstår det bare ikke.
Dig, min far, i dette hus.
Det går mig på, og jeg...
Hvad skete der med den søde fyr fra kaffebaren?
Hvem er du for resten?
Hvad spiser du?
Jordnøddesmør.
Men det er væk nu.
Nej.
- Det ligner du aldrig har smagt det før. - Det har jeg heller ikke.
- Hvilken barndom du må have haft. - Elsker du Drew?
Hvad?
Når jeres munde mødes, det ser naturligt ud.
Drew kommer ikke dig ved...
og heller ikke, hvad jeg laver med min mund.
Undskyld mig. Bor du her?
Nej, Joe, jeg svømmer her og nu tager jeg hjem.
Jeg tror, hvad jeg prøver at sige, er...
jeg ville ønske, hvis vi kunne være venner.
Jeg har masser af venner.
Jeg har ingen.
Det forstår jeg godt.
Jeg ville ikke fornærme dig under middagen.
Jeg er nogle gange...
ikke så vant til folk omkring mig.
Jeg har travlt med...
hvad det er jeg gør...
og jeg synes ikke at have anlæg for...
Ja?
Jeg har en bestemt rolle at skulle spille, og den optager det meste af min tid.
Men nogle gange spekulere jeg på...
at jeg ikke har plads til...
noget andet.
Jeg må erkende, jeg ved hvad du mener.
Godnat, Joe.
Godnat til dig, Susan.
Morgen, Madeline.
- Alt i orden? - Ja, hr.
Godt.
Morgen.
Godmorgen, Bill.
Hvad er der på dagsordnen?
- Dagsordnen? - Hvad skal vi lave?
- Ja, jeg skal på arbejde, og... - Pragtfuldt. Jeg tager med.
Vil du køre eller gå?
Gå. Jeg ønsker at se verden.
Det er skørt. Det er denne usædvanlige ting igen.
Jeg ved ikke hvordan jeg klarer det.
- Hvad siger jeg til familien? - Du kan klare det, Bill.
Og hvad angår familien, så ville jeg ingenting sige.
Du vil ødelægge den flotte start vi fik i går aftes.
Jeg følte, jeg blev behandlet som et menneske.
Joe dit, Joe dat.
En flot smil. Quince gav mig brødet.
Ingen lidenskab, eller nogen af de ting du var så villig til at viderebringe.
Men jeg er sikker på...
hvis du skulle sige, hvem jeg er, så ville eventyret ende brat.
Jeg nød så meget din familie.
Hvad med min familie? Denne historie vedrører kun mig, ikke?
Hvad mener du?
Jeg vil fortælle dig noget. Du lover at din forpligtelse...
kun involvere mig og...
Og hvad?
- Jeg vil ikke fortælle nogen hvem du er. - Det lyder godt.
Godt.
En aftale?
Du lover det; Jeg lover det. Vi vil gøre hvad vi lover.
Det er rigtig udveksling mellem to personer.
Du har en aftale.
Det lyder skønt.
Jeg begyndte at tænke.
Med dig her og så tilsyneladende optaget...
hvordan går det med forretningerne, andre steder?
Da du barberede dig her i morges, så tænkte du.
- Hvad mener du? - Du kom frem med ideer...
lavede planer, besluttede dig, ikke?
Det tror jeg nok.
Så du har forstået det. Når andre dele af dig gør noget...
så gør en anden del noget andet, måske afventer den din handling.
- Rigtigt? - Selvfølgelig.
Så du forstår det. Til lykke, Bill.
Gang det med evigheden, igen og igen...
og du vil kun knapt forstå, hvad jeg snakker om.
Hvad med en tjeneste?
En undtagelse?
- Der er altid en. - Ikke til denne.
Ring til familien. Jeg ønsker at spise middag med dem.
Var familien ikke samlet i går aftes?
- Jennifer. - Selvfølgelig, hr. Parrish, med det samme.
- Måske De ønsker at vente på mit kontor. - Nej.
Dette et bestyrelsesmøde og du er ikke inviteret.
Jeg er sikker på du vil finde en løsning.
Rart at møde Dem.
Morgen.
Dette er Joe Black.
Han er min højre hånd.
Han vil være med os her til morgen.
Jeg ved det er usædvanligt, jeg undskylder, og...
- Drew, fortsæt. - Det var rart at se dig.
Jeg ventede dig ikke, men...
man kan med sikkerhed ikke få nok af komplimenter.
- Tak. - Joe, vil du sidde her?
Parrish Kommunikationers bestyrelses- møde er hermed begyndt.
Vores eneste punkt...
Vores eneste punkt for i dag er...
er en accept af John Bontecous gavmilde tilbud.
- Og, Bill... - Er der flere af disse gode kager?
Disse skumfyldte?
Og en kop te.
Med mælk, tror jeg. Jeg ville gerne prøve den engelske stil.
Værsgo.
Ellers noget, hr. Black?
- Hvad med noget vand? - Jo, tak.
- Varmt eller koldt? - Koldt.
Og et glas?
Vi gennemgår virkelig alle detaljerne.
I går havde Bill et stort og afgørende møde med John Bontecou...
og alt vi nu skal gøre, er at stemme.
Tak, Drew.
Jeg nød, nej jeg var interesseret...
i at møde John Bontecou i går...
og: : :
imponeret...
formoder jeg.
Men...
Det fik mig til at spekulere.
Jeg begyndte i denne branche fordi det var det jeg ville.
Jeg vidste, at jeg ikke ville komme til, at skrive historie...
og, at der er mere i livet end det du kan købe for en dollar...
og sælge igen for to.
Jeg håbede, at skabe noget, som kunne bruges...
til at holde den højeste levestandard med.
Og hvad jeg erfarede var, at...
jeg ønskede, at overbringe nyhederne til omverdenen.
Og jeg ønskede, at bringe dem usminkede.
Jo mere vi ved om hinanden, jo større chance er der for at overleve.
Selvfølgelig, så ville jeg have et udbytte. Du kan ikke overleve uden, men...
John Bontecou er ren fortjeneste.
Hvis jeg gav ham lov til at opsluge Parrish Kommunikationer...
og et par andre efter os...
For at kontakte omverdenen...
må du igennem John Bontecou.
Ikke nok med, du skal betale ham for dette...
langt mere vigtigt, er, at du er nødt til, at være enig med ham...
At udsende nyheder er et privilegium og et ansvar.
Og det er ikke til udnyttelse.
Parrish Kommunikationer har fortjent til dette privilegium.
John Bontecou ønsker, at købe det.
Som formand...
bede jeg jer om at indvillige.
Dette selskab er ikke til salg.